Den amerikanska själen är hård, isolerad, stoisk och en mördare.
Den har ännu inte mjuknat. D.H. Lawrence
Ett adverb modifierar ett verb genom att säga oss hur något görs-
-var något görs eller...? När något görs.
-Lucy? -Musiken spelade tyst.
-Och adverbet är...? -Tyst.
-Sylvie? -Hunden sprang genom huset?
-Det är rätt, för att...? -Det förklarar var hunden sprang.
Det är rätt, men om du ville säga hur hunden sprang...?
-Snabbt? -Snabbt. Mycket bra, flickor.
-Rosalee! Flickor! De kommer. -Åh, gode Gud...!
-Mamma, vad händer? -Folk ska ta våra hästar.
-Lucy, ta Jacob. Kom ihåg vår plan. -Gå bort från dörren!
-Ta Jacobs nalle. -Vi ses uppe på åsen.
-Wesley, följ med oss. -De tar allt eller bränner huset.
Låt dem göra det. Snälla, kom. - Spring till dörren. - Kom nu.
-Spring, flickor! Spring! -Kom, flickor!
Spring!
Lucy, ge mig Jacob.
-Pappa! -Kom, flickor.
-Wesley! -Pappa!
Nej!
Spring. Spring, flickor!
Lucy! Nej!
-Jag gör det! -Så där. Ta honom! Håll honom!
Jag klarar det. - Kom igen, rödskinn.
Kom igen då!
Kom! Kom, rödskinn!
Kom igen nu.
-Kom igen, rödskinn. Upp! -Spring nu.
-Spring, sa jag! -Upp, rödskinn! Kom igen!
Du ser ut att ha klarat det, Joe.
Hur långt kom de?
-Diablo Canyon. -Apacher, va?
Det måste vara de sista, va?
Man kan tro det, men de är som myror och fortsätter bara att komma.
Om ni rymmer, så går det så här! Nästa gång tar vi inte med er hit.
-Det borde inte vara så här, Joe. -Finns det ett bättre sätt, Tolan?
JULIUS CAESAR
Jag börjar bli trött, Joe.
Jag tror att jag har nått slutet på mitt soldatliv.
De säger...att jag inte är duglig.
De säger att jag har...
...melankoli.
Nej.
Det finns inget sånt.
20 år gav jag unionen.
De tog mina vapen, Joe.
Du ska ändå sluta.
Vad har du gett? 20? 25?
Jag har slutat räkna.
Minns du...
...den där gången när kiowan stack sin krigslans i magen på dig?
Ja.
Minns du hur du bara satt där i vattnet-
-och bara försökte hålla inne dina tarmar?
Och jag kom förbi och du såg på mig.
Och du hade den där minen. Du såg så ung ut.
Som om nån hade tagit nåt ifrån dig.
Som om de hade tagit en julklapp ifrån dig.
Han tog din...han tog din jävla häst. Och vi stack åt helvete därifrån.
Och du sa: Jag ser hans ansikte och jag ska döda honom en dag.
Och det gjorde du. Du gjorde det.
Du drev in honom i det spärrade bergspasset.
Och du tog din kniv och sprättade upp honom.
Ja, det gjorde jag.
Det var härliga tider.
Ja, det var det. Det var...
Det var härliga tider. Det blir inte bättre än så, Metz.
God morgon, sir. Korpral Molinor här. Översten vill prata med er.
-Ja? -Kapten Blocker är här, sir.
God morgon, kapten. Du känner Jeremiah Wilks från Harper´s Weekly.
Sätt dig, Joe.
Jag hörde att du till slut tog de förrymda apacherna. Bra gjort.
Jag vet inte vad vi ska göra med de förbaskade vildarna.
Jag har ett förslag. Varför släpper ni inte allihop?
Det vore det humana att göra. Inte sant?
-Kaptenen håller inte med, ser jag. -Det är inte upp till mig att göra.
Men om ni fick bestämma hade ni slagit dem i bojor, Blocker?
Jag struntar i vad ni gör med dem.
Nu när jag befinner mig i ert aktade sällskap, kapten-
-måste jag fråga om det är sant-
-att ni har tagit fler skalpar än självaste Sitting Bull?
-Jag har hört det. -Jag struntar i vad ni har hört.
Mina herrar, det räcker nu.
-Känner du hövding Yellow Hawk? -Ni vet att jag känner honom.
Hövdingen och hans familj har varit fångar i snart sju år.
Jag tycker att det räcker som straff. Inte sant?
Inget straff räcker för hans sort. Så är det.
Minns översten Billy Dixon? Säkert inte, men Billy var min gode vän.
Jag kände honom bra, som jag känner alla män här.
Och jag såg Yellow Hawk ta en kniv och sprätta upp Billy.
Sen vände han sig mot min gode vän Tully McClain...
Jo, jo, kapten. Du är inget helgon själv.
Vet du att han är svårt tärd av kräftan?
Hövdingen har begärt att få friges. Han vill återvända hem till Montana.
Till Björnarnas dal. Känner du till det?
Det gör jag. Ett heligt cheyenneområde.
Efter vederbörlig överläggning och skriftväxling med Washington-
-har jag beslutat att släppa honom och hans folk.
Hans frigivning har blivit vad man kan kalla en sensation.
Österöver.
Krigsministeriet vill veta att hövdingen kommer hem helskinnad.
-Varför berättar ni det för mig? -Du talar indianspråket flytande.
-Och visst kan du vägen till Montana? -Jag har färdats en del på den.
Jag avdelar en styrka som ska eskortera hövdingen och hans familj-
-och du är den enda som jag vet kan lösa uppgiften på rätt sätt.
Så du för styrkan till Montana och följer hövdingen hem.
Placera de andra på reservatet.
Sen rider du därifrån österut till Fort Mason där du mönstrar av.
Jag för inte den mördaren och hans halvblodsyngel och horor nånstans.
-Det är tyvärr en order. -Jag kan tyvärr inte lyda den.
Du ska väl dra dig tillbaka?
Du vill väl inte fläcka dina meriter så nära ditt avsked med en krigsrätt.
-Ärligt talat så bryr jag mig inte. -Du bryr dig väl om din pension?
Jag ska säga dig en sak. Förutom att bli tokig-
-så finns det väldigt lite för en gammal kapten att göra-
-mer än att vänta på att brevbäraren ska komma med hans pensionscheck.
Det vore synd om en man som du som har tjänstgjort så länge-
-skulle bli helt lottlös.
Har ni nån aning om vem aset är och vad han har gjort?
Han var en svår fiende på sin tid och nu är han en döende gubbe.
-Han är en slaktare. -Då kommer ni bra överens.
Håll truten, din blekfete fan. Du har aldrig upplevt krig.
-Du har ingen aning... -Nej.
Ingen aning om hur det påverkar en man.
Jag har dödat vildar, många vildar, för det är mitt jävla jobb.
Och efter vad jag har hört har ingen trivts bättre med sitt jobb.
Hör på...
Jag såg vad som hände Fjärde-
-när Yellow Hawk och hans krigare var klara med dem.
Och det fanns...
Våga inte skratta.
Det fanns för lite kvar av de arma satarna för att fylla en slaskhink.
Förstå detta.
När vi lägger ner våra huvuden här ute så är vi alla fångar.
Jag hatar dem. Jag har en massa skäl att hata dem.
Skinny Figler, Edwin Tate...
Jag bryr mig inte ett skvatt om vad du tycker om Yellow Hawk.
Det jag bryr mig om är denna order undertecknad av president Harrison.
Så du har dryga dygnet på dig att välja ut och utrusta din styrka.
Om du inte lyder ordern får du sitta inlåst i väntan på krigsrätt. Stopp!
Det här blir gjort. Och det blir gjort av dig. Nu kan du gå.
-Jag ordnar det där, kapten. -Resten är i min koffert.
-God morgon, doktorn. -God morgon, kapten.
God morgon, sergeant.
-Korpral? -Jag är redo för resan, sir.
-Löjtnant. West Point? -Ja, sir.
Det är en ära att bli vald av er. Jag ska ge allt jag har, lita på det.
Vi får inte hit många kadetter. Vi får se vad de har lärt dig.
-Proviant? -Ja. Kött, russin, socker, pickles.
-Ammunition? -Nog för att försvara Fort Apache.
Vi kommer att behöva det.
-Menig! -Jag har en fråga före vår avfärd.
Jag är ny på Fort Berringer och saknar den idealiska erfarenheten.
-Varför valde ni mig? -Jag valde inte dig, han gjorde det.
En bra dag väntar. Om Gud vill håller vädret sig och ni slipper regnen.
Hövding. - Jag snyggade upp dem. De är i skick som nya.
Det här är inte din bästa uppgift, men du får lämna denna håla i förtid.
När presidenten befaller så lyder man och gör det.
Om nån krånglar, visa dem de här. De garanterar er fri lejd.
-Adjö då, överste. -Adjö, Blocker. Joe?
-Du var en bra soldat. -Det är jag fortfarande.
Överste.
Avdelning! Framåt marsch!
Den jävla paraden är slut.
Sitt av.
Sitt av!
Här. Ta den.
Jag är inte rädd för att dö.
Woodson. Ta av dem den här skiten och slå dem i bojor.
Ja, sir.
Och ta ur flätorna i horornas hår.
Led oss fram
o himlens herre
led oss fram till löftets land
herre god
vi svaga äro du är stark
oss räck din hand.
-Gör halt här. -Kidder!
Déjardin! Slå läger här. Vi är tillbaka strax.
Och vakta rödskinnen.
Comanche.
Kapten?
De sover.
Frun?
Kan vi sätta er och era småttingar i säkerhet? Och få er varma?
Pojkar.
Hennes barn sover. Försök låta bli att väcka dem.
Frun.
Vi ska få er varm och ge er vatten.
Jag ska inte göra er illa. Det lovar jag.
Följer ni med mig?
Då så.
Var varsamma med dem.
Herregud...
Déjardin!
-Kapten? Vad är det som har hänt? -Comancher.
-Här? Bor de inte på reservatet? -Vissa flyttade aldrig dit.
-Har ni sett dem, sir? -Nej, men de är inte långt härifrån.
-Börja gräva på åsens krön. -Ja, sir.
Déjardin! Ta spadarna där och de där hackorna.
Frun? Får jag hjälpa er ner?
Får jag hjälpa er ner?
Så ja. Så ska ni få en ren filt och lite vatten till...
Ta en jäkla filt.
Nej, de gör er inte illa. Kom, titta hit. Titta hit.
De gör er inte illa.
Kom.
-Här har vi en ren filt. -Varsågod, frun.
Nej, ni rör inte detta barn.
-Hör ni det? -Gå undan.
Ja, frun.
Jag behöver inte den där.
-Släpp de där spadarna! -Släpp dem!
-Jag begraver min familj. Hör ni det? -Ja, frun.
Jag begraver min familj.
En spade, tack.
Han döljer mig i sin hydda och för mig upp på en klippa.
Och nu skall mitt huvud resa sig över mina fiender runt omkring mig.
Och jag vill offra i hans hydda jublets offer.
Jag vill sjunga till herrens ära och lovsäga honom.
Amen.
Lova mig att när jag dör...
...så blir jag begravd på denna äng.
Lova mig det.
Inte ett steg till!
Ta inte ett jävla steg till. Vad vill ni?
Jag är Black Hawk.
Hövding Yellow Hawks son. Min fru Elk Woman.
Jag vet vem du är. Vad vill du?
Min syster Living Woman.
Vår son Little Bear.
Här är en gåva...till kvinnan.
Det vore en ära för mig om hon ville bära detta.
Kidder. Ge klänningen till damen.
-Och, kapten, jag... -Det räcker! Sätt er ner!
Hon vill ge er den här, frun.
Ni kan ta mitt tält. Vill ni verkligen inte ha lite mat?
Nej.
Jag tar hit min sadel och är precis utanför. Behöver ni nåt, bara ropa.
Jag ska lämna er ifred.
-Hon är bruten, Joe. -Ja.
-Vad tänker du göra med henne? -Ta henne till Winslow.
Håll ett öga på henne utifall hon blir konstig.
Kapten?
Att lida en så stor förlust som hon-
-kräver enorm styrka.
Comancherna är nära.
De är skallerormsmänniskor. Den värsta sorten.
-Jag vet vilka de är. -De skiljer inte på folk.
De kommer att spåra och överfalla er. Oss också.
-Vi är beredda när de kommer. -Du förstår inte situationens allvar.
De är otillräkneliga och livsfarliga.
Ta av mig dessa bojor. Vi kan vara till stor hjälp.
Jag tar inte av dem.
Du gör det mycket svårare än det behöver vara.
-Är allt bra, sir? -Allt är okej.
Så fort hon vaknar ger vi oss av.
Självklart, sir.
Vi ger oss iväg snart!
Är frun klar?
Det är jag.
Tack ska ni ha.
Jävlar!
Samlas!
Stick härifrån!
-Kapten. -Ja?
Hövdingen är fortfarande orolig.
Han säger att comancherna kommer tillbaka snart.
Han tycker att vi borde prata med dem.
-Ni och vi. -Jag håller inte med.
-Men, kapten... -Tyst nu!
Jag sa vad jag tycker.
Jag sa det. Vi måste stå enade. Annars dödar de oss.
När man jagar en skallerorm så kanske man hittar den.
Men den hugger och biter innan man ens kan se den.
-Kidder! -Ja, sir?
Befria dem. Du hörde jag vad sa. Gör de minsta snedsteg, skjut dem.
Ja, sir.
Tror du på Gud, Joseph?
Ja, det gör jag, mrs Quaid.
Men han har varit blind för det som pågår här ute länge nu.
Jag ser det.
Men jag måste tro att tider som dessa stärker vårt band till honom.
Om jag inte hade tron, vad hade jag då haft?
Genom klokhet bliva kamrarna fyllda med allt vad dyrbart och ljuvligt är.
En vis man är stark.
Jag skall åter skaffa mig sådant.
Avundas icke onda människor -
- och hav ingen lust till att vara med dem.
Ty på övervåld tänka deras hjärtan och deras läppar tala olycka.
Du kan gå.
Ja, sir.
Jag har aldrig dödat en människa förut.
-Det var min första. -Är det så?
Hur känns det?
Konstigt. Och inte på ett bra sätt.
Att bara ta en annan mans liv så där...
Hur kände du när du dödade din första?
Det var så länge sen.
Hur gammal var du?
Jag var 14.
Jag stred för sydstatarna.
Om man tar värvning som soldat så är det ens arbete.
Men om man inte sköter sitt arbete hamnar man i en hög som Déjardin.
Kom ihåg det.
Jag har dödat allt som har gått eller krupit.
Män. Kvinnor. Barn. Av alla färger.
Om man gör det ofta nog så vänjer man sig vid det.
Det betyder inget.
Det är det jag är rädd för.
Men det man aldrig vänjer sig vid är att mista sina män.
Jag har mist många män.
-Är det de? -Ja.
De kommer inte att besvära oss mer heller. Kom!
Tommy!
Jag tycker inte om att förödmjukas och en sak kan jag säga direkt.
Om du somnar på vakten igen blir det du som hänger i ett träd. Hör du det?
Alla förtjänar sina byten, Joe. Till och med de.
Vi rider till Winslow.
-Det var som fan. -Hej, Ross.
-Hur fan är det med dig, Joe? -Jag har nått bättre.
Han är knappt vid liv och måste till sjukan.
-Du klarar dig, Henry. -Hjälp den här mannen.
-Fick ni problem? -Problemen har följt oss hela vägen.
Kidder! Ta hand om Déjardins kropp.
Ross, det här är mrs Rosalee Quaid. - Överste McCowan.
Mrs Quaid förlorade sina kläder. Är marketenteriet öppet?
-Minnie hjälper henne. -Jag vet inte vad en klänning kostar.
-Behåll dina pengar. -Tack, Ross. Jag ser till dem.
Får jag hjälpa frun ner?
De där på Indianbyrån borde komma ut hit-
-och tillbringa några veckor i Fort Winslow eller på ett reservat.
Sjukdomarna, svälten.
De stackarna lever under omänskliga förhållanden. Här hade de sett det.
Min fru har tyvärr blivit de förtrycktas förkämpe.
Låtsas inte att du inte håller med. - Låt honom inte lura er.
Regeringen behandlar dem vidrigt. De ska behandlas som människor.
Måste jag säga att de var här först? Allt togs ifrån dem och de fick...
Det räcker nu!
Jag...
Tror du att...
...du kan låta mrs Quaid bo här tills diligensen kommer?
Gärna det, men diligensen slutade gå för ett halvår sen.
-Slutade? -De fick det inte att gå ihop.
Sen är det förrådståget, men det kommer först till jul.
Mrs Quaid, jag är säker på att ni...
...får det bekvämt fram till dess, fram till jul.
Jul?
Jag får väl det.
-Jag har väl inget val. -Ni får gärna stanna.
Vi kan säkert hitta mycket för att hålla er sysselsatt.
Tack, Minnie.
Cigarr?
Jag vill be dig om en tjänst. Jag har en fånge som ska till Fort Pierce.
Eftersom du ska åt det hållet kanske du kan leverera honom åt mig.
-Varför ända bort till Pierce? -Han deserterade därifrån.
Han ska åtalas där för att ha huggit ihjäl en hel indianfamilj med yxa.
De säger att det var en sjuhelvetes syn.
-Jag tar med honom åt dig. -Är du säker?
Jag förstår om du inte vill bära en sån börda.
Ross, jag har burit såna bördor ett bra tag nu.
God morgon, kapten.
God morgon.
Hur mår du?
Rätt bra. Om jag inte andas, vill säga.
Andas inte då.
Det kunde ha varit värre. Jag kunde ha slutat som fransosen.
Som du mycket väl vet så följer döden oss överallt.
I det här fallet vakar en god försyn över dig.
Det känns fel.
Det känns fel att inte hjälpa dig att slutföra det som vi påbörjade.
Det känns som om jag sviker dig, Joe.
Du har aldrig svikit mig, Henry.
Du har aldrig svikit mig. Inte en enda gång.
Du är alltid...
...målinriktad.
Utan dig vid min sida hade jag säkert mött mitt öde för länge sen.
Jag avskyr att behöva göra detta, men det kan vara sista gången vi ses.
Det har varit en sann ära, Joe. Att tjänstgöra under dig.
Inte många män hade tagit emot mig. Jag glömmer det inte i första taget.
Du är en bra karl, Joe.
Jag hade tagit emot dig hundra gånger till, Henry.
Det finns ingen bättre soldat och din far hade varit stolt över dig.
Okej. Med lite tur så ses vi vad det lider.
Henry.
-Ta vara på dig. -Ja, sir.
Ni har varit väldigt generösa. Jag kan inte tacka nog för er gästfrihet.
Det har varit ett stort nöje för oss. Du tar väl riktigt väl vara på dig?
Jag ska försöka.
Kapten. Jag vet att jag är till besvär-
-men jag är hellre med er än med nån annan just nu.
-Kidder! Sadla en häst åt mrs Quaid. -Ska bli, sir.
-God morgon, Joe. -God morgon, Ross.
-Har du sovit gott? -Ja.
Sergeant Malloy. En av mina bästa. Han för er fånge till Fort Pierce.
Tack för de här. Det var väldigt omtänksamt av dig.
Tack.
Du hedrar mig genom att bära det.
Jag heter Elk Woman.
Elk Woman.
Det här är Little Bear.
-Var är Thomas? -Han hämtar Wills.
-Överste. -Korpral.
Kapten Blocker. Det är en ära att få träffa er, sir.
Lycklig resa.
När jag såg att du skulle följa mig sa jag:
Jäklar, Phil. Din tur har äntligen vänt.
Visst har den vänt, Joe?
Du minns Wounded Knee, va? När vi slaktade rödskinnen rejält?
-Ja, jag minns det. -Det ante mig att du gjorde det.
Hur skulle du kunna glömma? Jag stod vid din sida hela dagen.
Jag kom med en depesch till dig från överste Reno.
Ärligt talat så trodde jag inte att vi skulle komma levande därifrån.
Men att se dig döda lakotas och de andra krigarna var en härlig syn.
-Så måste Custer ha gjort. -Nej. Custer gjorde det inte.
Han mötte sin skapare, som du mycket väl vet.
Jo. Men ändå...
Den gamle hövdingen där var också där den dagen.
Det är lustigt att du fraktar vildarna norrut.
Det visar hur allt har förändrats. Snart ger vi dem deras land tillbaka.
Vad tog det åt dig?
Jag har aldrig burit hand på någon som inte förtjänade det.
Jag vet inte hur du har klarat det i alla år med allt du sett och gjort.
Det får en att känna sig omänsklig efter ett tag.
Man måste bara betala priset för det.
Jag antar att jag får göra det.
Men oss emellan - vi vet båda-
-att det lika gärna kunde ha varit du som satt här i bojor.
Men jag gjorde bara mitt jobb.
-Vad kommer att hända med honom? -De hänger honom.
-Jag ska hjälpa dem att diska. -De klarar det.
Det gör jag också.
Hur ska en sparv flyga
eller sjunga av hjärtats lust
om allt hon kan göra är att gråta
över sin brutna vinge
om allt hon kan göra är att gråta
över sin brutna vinge
Far! Farfar!
-Vad har hänt? -De har tagit mor!
Thomas, du stannar hos Wills. - Kidder! Vakta lägret.
Hästar med järnfötter.
Pälsjägare. Tre stycken.
Upp. Upp med dig nu, för helvete. Jag hörde nåt.
Är det du som väsnas så här ute?
Väcker du oss?
När de vita går in i sina tält rycker vi fram.
Som en.
Du är inte frisk. Vi tar dem.
Min dotter. Jag leder er. Det är slutdiskuterat.
Det är inget.
Metz. - Malloy.
Malloy är död.
De kan vara glada att det inte var en comanche som våldtog dem.
De hade sprättat upp dem.
Jag kände en kvinna nere i Texas vars näsa var avbränd in till benet.
Köttet borta, näsborrarna vidöppna.
Mannen skar av hennes karls pung också.
Han stoppade in hans testiklar i hans mun när han låg och vred sig.
-Det räcker nu, Wills. -Jag säger bara sanningen.
När man har gjort det du har gjort så hjälper inte sanningen.
Hur menar löjtnanten då?
Du vet vad han menar.
Du och den där hövdingen har gjort jävligt mycket värre saker än jag.
Jag har sett dig slakta kvinnor och barn.
Ingen av er har rätt att döma mig.
Jag är en ärlig och hygglig karl och bra att ha till hands.
Om jag måste vakta demonerna åt er så ska jag jävlar i mig göra det.
Jag stred vid din sida. Vi är alla skyldiga till nåt.
Jag ber bara om nåd.
Nåd.
Vem har du blivit, Joe?
Du låter mig dö i galgen, men låter vildarna få leva?
Du är inte den jag trodde att du var. Jag hade dött för dig.
Mina vapenbröder dog för dig och vad gjorde du? Du sände dem i döden.
Du står i skuld till dem.
Du lever tack vare dem. Du spottar på dina mäns grav när du räddar vilden.
Och om du inte hämnas dem, vad dog de då för?
-Kidder, bind honom i trädet igen. -Ja, sir.
Upp. Kom!
Du är inte den jag trodde att du var.
God morgon.
Jag är rädd att vi måste bryta lägret och...
Jag undrar om ni tror att ni kan rida eller...
Annars kan jag ordna en släpa åt er.
Jag kan rida.
Tack.
Ja, frun.
Hövding.
Jag är ledsen för det som hände med kvinnorna.
Kan jag hjälpa er på nåt sätt?
Regnen kommer snart. Vi borde fortsätta.
-Jag drunknar här ute, kapten! -Tyst, Wills. Vi är alla blöta.
Du behandlar mig sämre än dina jäkla djur!
Kidder! Ge honom kaffe när det lättar.
Mrs Quaid?
Har ni...det bra här inne? Behöver ni nåt? En filt eller nåt?
Jag behöver ingenting.
Tack.
Var sover ni?
Jag säger åt en av pojkarna att ordna en sovplats åt mig här.
Dumheter. Kom in hit och in från regnet.
-Är ni säker? -Givetvis är jag säker.
Joe?
Vad gör du, Tommy?
Jag måste vidare.
Vad yrar du om?
Gå in i ditt tält igen. Du kommer att frysa.
Jag känner ingenting.
Du har varit en god vän, Joe.
Hövding!
Vårt sätt att behandla indianerna är oförlåtligt.
Snälla ni, ta emot denna tobak.
Förbarma er över oss.
Här.
Kaptenen vill inte att du fryser ihjäl.
Är du okej?
Vänta. Vänta lite.
Luta tillbaka ditt huvud.
Jisses. Skjut inte!
Herregud.
Kapten! Kapten.
Jävla skit.
-Jisses... -Kidder!
Det aset. Han flög på honom. Jag tar hästarna.
Nej, nej, nej. Jag fick honom. Han förblöder på under en dag.
Jag kan inte riskera fler mäns liv för det aset.
Tommy! Kom tillbaka hit, Tommy!
Tommy!
Farfar. Till dig. Så att du mår bättre.
Tack för denna gåva. Det här kommer att ge mig liv.
Åh, jisses, kapten.
Han fick honom, sir. Han fick honom rejält.
Ska vi begrava honom?
Ge mig ett ögonblick.
-Thomas, vi slår läger här i natt. -Ja, sir.
Ibland avundas jag dödens slutgiltighet.
Vissheten.
Och jag måste jaga bort de tankarna när jag är svag.
Vi vänjer oss aldrig vid Guds hårda vägar, Joseph.
Tack för din vänlighet.
Din ande.
Du inuti mig.
Jag inuti dig.
Tack.
-Montana? -Ja.
-Kommer han att hinna hem? -Han tar sina sista andetag.
-Är du kry nog att fortsätta? -Mycket snart.
När min kropp har närts av jorden.
Vi är väldigt nära ditt hem nu.
Du talar sanning.
Hövding.
Jag hade en vän.
Billy Dixon.
Jag hade en vän.
Tully McClain.
Jag hade en vän.
Edwin Tate.
Jag har mist många vänner och även du har mist många.
De är en stor förlust för oss båda.
Men vi vet att döden kommer till oss alla.
Titta inte tillbaka, min vän. Gå på ett bra sätt.
En del av mig dör med dig.
BJÖRNARNAS DAL, MONTANA
Vi är hemma.
Det har aldrig varit vackrare.
Thomas.
Namnet är Cyrus Lounde. Det här är mina söner.
Det här är min mark och jag vill att ni drar åt helvete från den.
Jag har sett er traska över mina fält med det usla rödskinnet-
-och jag tycker inte alls om det.
Denna mark är hans rättmätiga begravningsplas.
Där vi kommer ifrån har indianer inga rättigheter.
Presidentens order.
Ingen skrift på nåt papper, president eller ej, säger åt mig-
-vad jag får och inte får göra på min egendom.
Hör du! Jag säger det inte en gång till.
Ta din skit och din döda cheyenne och dra åt helvete härifrån.
Det här är min mark!
Nu, för tusan!
Du hör ju inte vad jag säger.
Du hör inte vad jag säger.
Vi säger det inte till dig en gång till.
Om den där vilden stannar här-
-så är det bäst att ni gör plats för många fler bredvid honom.
Han stannar här.
Nåt säger mig att du inte vågar avfyra geväret, kvinna.
Halv fem-tåget till Chicago!
Halv fem. Sista utrop för Chicago.
Tag plats!
Ja...
Det är väl dags att ta farväl.
Det kom tidigare än jag trodde.
Du är en bra karl, Joe Blocker.
Vi kan inte nog tacka dig.
Little Bear, en gåva.
Det är nu din tur att dra nytta av den här.
Caesar.
En av de modigaste män som jag nånsin har läst om.
Tack.
Vad som än sker så önskar jag det bästa för dig.
Jag...
Kom nu.
Tack.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Anders Melin